Hallå? Hallå?
Var försiktig med de där sladdarna. Ni spränger hela byggnaden i luften.
- Är du klar? Nu sticker vi. - Jag har tappat bort mina glasögon!
Ni har dem på huvudet.
Kom igen!
Mina herrar, nästa uppdrag blir att ta reda på hur neutralt Sverige är.
Speciellt flickorna.
Var är Arne?
Nere i passet.
Nu sticker vi. Det kommer att vimla av tyskar här om en halvtimme.
Utmärkt. Utmärkt arbete.
Inte sant, käre Nilssen? Ett alldeles utmärkt sabotage.
Ni hade förstås ingen aning om det.
Förstörelse, sabotage. Allt detta är väl emot er vetenskapliga läggning?
Eller hur, Nilssen? Svara i så fall på följande.
- När är produktionen igång igen? - Det kommer att ta minst ett år.
Nya behållare måste byggas och nytt tungt vatten måste lagras-
- innan produktionen är igång i full hastighet igen.
Ett år, säger han? Vad tror ni att vi tyskar har gjort? Sovit?
Vad har era två vänner från Berlin- institutet gjort sedan de kom hem?
Britterna är nog stolta nu.
Winston Churchill röker säkert en extra fet cigarr i dag.
Och vi skrattar åt honom. Varför?
Behållarna, som de lagt ner sån möda på att förstöra, finns redan i Berlin.
De är redan på väg hit och kommer att installeras i morgon.
- Vilken fantastisk effektivitet! - Underskatta aldrig tyskar.
Till påsk kommer vi att ha 5500 kilo tungt vatten.
Fr.o.m. Nu kommer ingen att lämna den här byggnaden. Inte ens ni.
Bara för att åka till koncentrations- lägret, där alla misstänkta hamnar.
Ni kan protestera så mycket ni vill.
Det är lika bra att ni vänjer er vid tanken. Ni byggde det här stället-
- och kommer nu att arbeta, äta och sova här tills vi vunnit kriget.
Heil Hitler!
Major Frick, detta är en av krigets största säkerhetsskandaler.
Och ni bär ansvaret för det.
Ni fick ansvaret för Europas enda fabrik som tillverkar tungt vatten.
Ett dussin män i brittiska uniformer spränger den framför ögonen på er.
Upp i bergen och leta reda på var och en av dem! Döda eller levande.
Visar de sig vara norrmän tar ni 100 personer i gisslan och skjuter dem.
Jag vill inte se en levande råtta där uppe! Sätt fart!
Du säger att du kan föra oss dit. Bäst för dig att du talar sanning.
Om du håller din del av överenskommelsen, så håller jag min.
Du hade rätt. Vi skulle ha skjutit honom.
Knut, ta den där vägen.
Varför?
- Min fru... - Din fru? Vad fan menar du?!
Jag gjorde en överenskommelse med nazisterna.
Vem är du?
Jag hjälpte till att leta efter sabotörerna, men blev skadad i foten.
Då är det bäst att du följer med oss.
Sabotörerna kommer att hamna i koncentrationsläger.
Det är nog bäst att jag går till läkaren. Tack för hjälpen.
Vänta lite.
Vi har en läkare här. Du kan gå till honom.
- Jag går nog hellre till min läkare. - Nonsens! Vår läkare gör det gratis.
- Vem är detta? - Han hjälpte våra patruller.
Har han hjälpt oss måste vi hjälpa honom. Det är väl inte mer än rätt?
Det ser inte bra ut. Det är bäst att vi gör nåt åt det.
Jag tror att vi har ännu en passagerare till bussen.
- Doktorn? Minns ni mig? - Nej, det gör jag inte.
- Vi träffades på universitetet. - Ni misstar er.
- Känner ni den här mannen? - Jag trodde det.
- Vad sa ni att han hette? - Jag känner honom inte.
Det står Christiansen i hans papper. Vad sa ni att han hette? Hans namn!
Jag heter doktor Rolf Pedersen, Oslos universitet.
Gestapos högkvarter intygar det nog med förtjusning.
- Jag är hemskt ledsen. - Pederson?
Pedersen, inte Pederson. Jag är väldigt stolt över mitt namn.
Låt mig få hjälpa er. Här står det. "Pedersen, Rolf. Doktor i fysik."
"Flytt till England." Till och med Gestapo kan ha fel ibland.
Hur lång tid kommer det att ta?
Jag måste härifrån.
Hör ni mig? Jag kan inte stanna här så länge.
Jag vet inte vem ni är och vill inget veta, men ger ni er av blir ni gripen.
Jag också. Liksom min personal. Ni får stanna tills jag säger till.
Anna, jag har ju sagt åt dig att inte använda radiosändaren!
- London måste veta var Rolf är. - Det kan jag inte riskera!
- Varför letar du inte efter honom? - För att det inte är mitt jobb.
Jag kan inte riskera hela operationen.
- Jag är en dålig ex-fru, Knut. - Varför? För att du älskar honom?
- Ja. Det har ni väl ingen nytta av? - Inte i såna här krig. Man blir svag.
- Men sex är en annan sak... - Rolf gör samma åtskillnad.
Men inte du? Eller hur, Anna?
Jag hämtar lite ved.
De är någonstans här i området.
Låt bli! Har du förstått? Sändaren får inte användas förrän jag gett order!
Nu förstår du vad jag menar, Anna.
God morgon.
En vän till er är här. Rum sju längre ner i korridoren.
- Sigrid? - Hej, doktor Pedersen.
- Jag trodde du var inlåst på fabriken. - Det är vi, om vi inte blir sjuka.
Jag ska föda barn.
- Det är nåt som... - Nilssen fick veta att du var här.
Lyssna på mig.
- Jag måste berätta för dig om Arne. - Jag vet.
Tyskarna har installerat nya behållare-
- så produktionen av tungt vatten är igång igen.
- Sigrid... - När kan du framföra meddelandet?
På en gång.
- Du måste kontakta London. - Varför det?
Nazisterna har återupptagit produktionen av tungt vatten.
Det tog dem två veckor i stället för två år. Vi är tillbaka där vi började.
Då blir vi tvungna att bomba.
- Vi måste tyvärr ta bort blindtarmen. - En säkerhetsvakt måste stanna här-
- dag och natt, tills han skrivs ut. - Då får jag i alla fall sällskap.
- Hur mår Sigrid och barnet? - Utmärkt. Hon kommer i eftermiddag.
- Jag skulle vilja träffa henne. - Ingen får prata med Nilssen.
67 civila dödade. Fabriken så gott som oskadd. Nazisterna...
Det tredje riket kommer att vara i tusen år. Vi åker till Rjukan.
Vi kan äta en god nazimiddag, se en bra nazifilm. Lika bra att vänja sig.
Det tunga vattnet förs till Tyskland under bevakning av 1000 soldater.
Tågen lämnar fabriken på lördag. De ska med färjan på söndag morgon.
Nilssen fick offra en frisk blindtarm för att få ut informationen.
Ögonblicket vi fruktat är inne. De tar med sig allt till Tyskland.
Med färjan.
- Det är då vi slår till. - Mot 1000 man?
Det finns ett tillfälle när de inte kan använda sina 1000 man.
Vem vill dö med mig? Jag kom just på en bra sätt.
- Den avgick klockan nio. - Det måste vara det djupaste stället.
Minst 300-400 meter.
- Nu. - 9.45.
- Du vet väl vad det här innebär? - Ja, mord.
- Varför två klockor? - Om den ena inte skulle fungera.
Färjan sjunker på mindre än en minut.
Det är nödvändigt, Anna.
Allt är väl uträknat, Rolf? Inget lämnat åt slumpen.
Inte ens hoppet om att ett av barnen på färjan inte ska drunkna.
Det viktiga är inte hur många som kommer att dö på färjan-
- utan hur många miljoner som räddas om färjan sjunker.
Snygg uträkning. Och om färjan inte sjunker?
Det är ingen snygg uträkning. Jag kom inte på den. Den existerar.
- Det gör de där människorna också. - Vi gör det ju för människornas skull.
- Du gör aldrig något för någon annan. - Det här är tillräckligt svårt ändå.
En dag kommer en kvinna att fråga varför hennes barn måste drunkna.
- Jag vet inte vad jag ska svara. - Så här enkelt är det.
- Vi har inget val. - Vad ska du säga till kvinnan?
Kontakta den norska regeringen i London.
Berätta om planen och alla risker. Premiärministern, kungen, allihop.
Om de godkänner den har vi åtminstone delat ansvaret.
Det fungerar.
Låt oss kontakta London.
Nummer ett rapporterar en kontakt vid 247 grader.
Kontakt vid 73 grader.
Väst sydväst, inte mer än 6 km härifrån.
Kan ni vara snälla och stänga dörren?
- Det var bättre. - Det var roligt att höra.
Ställ dig upp!
Om vi inte är tillbaka om två timmar ger du dig av.
Stick på en gång om du hör skottlossning.
- Nio minuter kvar. - Gå till båthuset med Knut.
- Vart ska du? - Jag måste se att färjan avgår i tid.
- Jag kommer efter sen. - Var försiktig.
- Det ska jag vara. - Explosionen sker 9.45.
Vi gör inget förrän dess.
Era papper.
- Biljetten. - Jag måste betala.
Biljetten.
- Sigrid! Där är du ju. - Hej! Vilken trevlig överraskning.
- Du måste... - Du har nog inte träffat lille Arne.
- Sigrid, lyssna på mig. - Sigrid! Har du träffat en vän?
Det här är herr Sandersen, hans fru och deras lilla pojke.
Jag måste prata med dig genast. I enrum.
- Ursäkta oss. - Ursäkta, mrs Sandersen.
- Vad är det? - Börja leka med barnen i aktern.
- Så långt bak du kan. - Vad då för lek?
Alla sätter på sig en livväst när jag säger till.
Den som vinner får en chokladkaka.
Ursäkta.
- Är du i knipa? - Gör som jag säger.
Vi har inte mycket tid kvar. Gå och samla ihop barnen.
Var är Rolf? Det är bara några minuter kvar.
Kommer han inte får vi klara oss utan honom.
- Jag vill inte leka. - Det är klart att du vill.
Glöm inte att den som vinner får en chokladkaka. Är ni beredda?
Din docka fryser. - Klara, färdiga, gå!
Sigrid är ombord på båten. Rolf med.
- Jag vill inte leka! - Jo, om det så är det sista du gör!
Jag vann!
Ripped by: SkyFury